Bagning er ligesom kunst.
Man kan male efter tallene og følge en pålidelig opskrift,
hvor målene er nøjagtige, og ingredienserne ikke kan ændres.
Nej, det er ikke overtro, det er en sikkerhedsforanstaltning.
Du har fuldstændig ret.
Eller bagning kan være et eventyr,
hvor bageren er kreativ og tilføjer en helt ny smag,
et fornyende krydderi
eller udskifter en hovedingrediens med en overraskelse.
Den kreative tilgang kan føre til fuldstændig fiasko.
Eller den kan skabe et unikt mesterværk,
en konditordelikatesse, en Picasso.
Moishe, du styrer sagerne.
Hvis nogen ringer, så sig, jeg er ude at løbe.
Hej, Ron!
DEN MUNTRE KO MEJERI
Godmorgen, Hannah.
-Skete det igen? -Ja.
Hvorfor fortæller du mig ikke, hvad tid du kom hjem i aftes?
SHERIF
HANNAHS SMÅKAGEKRUKKE BAGERI OG CAFÉ
LUKKET-ÅBEN
Undskyld, jeg kommer for sent!
Okay, hvordan ser skemaet ud i denne uge?
I dag har vi tre almindelige fødselsdagslagkager
og to dusin cupcakes til fødselsdagsfesten med cowboytema.
Og lørdag er det Woodley-festen.
Malinda har allerede været her med sølvfadene, som småkagerne skal på.
Smukt.
Ja, Woodley-familien elsker at holde den fest hvert år
for at takke os for at gøre dem så rige.
Tager du med til festen?
Nej, jeg skal meget tidligt op dagen efter.
Jeg har heller ikke nogen date.
-Vil du gøre Bettys bestilling klar? -Ja.
Jeg ved, jeg er tidligt på den, Hannah,
men jeg skal nå på apoteket inden arbejde,
og man kommer ikke for sent, når man arbejder for Max Turner.
Lisa er ved at gøre din bestilling færdig nu.
Alle på mejeriet forventer, at jeg kommer med lækkerierne om morgenen.
Betty, du har arbejdet på mejeriet i 15 år.
Det kan ikke køre uden dig, og det ved Max Turner.
Du er en skat.
Hannah, der er noget, jeg vil fortælle dig.
-Jeg... -Værsgo.
Tak.
Er du okay, Betty?
Jeg har det fint.
Småkager er ikke med i min nye slankekur,
men jeg kan bare ikke modstå dine chokoladesmåkager.
Én gør ingen skade, vel?
Hvordan går din nye slankekur?
Den går okay. Jeg har kun taget halvandet kilo på.
Taget på?
Det er ikke så slemt. Under den sidste slankekur tog jeg tre kilo på.
Tak.
-Ron er her. -Ron er her.
Dagens specialiteter
-Godmorgen, Hannah! -Hej, Ron.
Hvordan går det på denne smukke dag?
Max burde købe en ny vogn. Det lød, som om den ville eksplodere.
Den kan stadig køre en del kilometer.
Så længe jeg kører langsomt og ikke bremser for hårdt op,
kører den fint.
Underskriv der, underskriv der, og underskriv der og initialer der.
I er så heldige. Jeg ville ønske, jeg havde en nær mandeven.
Vi startede ikke som venner.
Gider du lige.
-Du kørte over min fod med din cykel. -Det var i første klasse, og det var et uheld.
Jeg undskyldte, og jeg gav hende æblet fra min madpakke.
Det er sødt.
Og det var begyndelsen på et livslangt venskab.
Pigerne er her.
Piger?
Det er bare nogle damer, som mødes her hver morgen til kaffe
og for at drøfte sundhed og velfærd i vores by.
Sladdertanter.
Det kan man kalde dem.
Jeg så Claire Rogers køre ned ad min vej klokken 2.00 i nat.
Og ved I, hvem der ellers bor på min vej?
-Borgmesteren. -Nej.
Og hans kone er udenbys for at besøge sin søster.
Folk plejer at have en yndlingssmåkage, én, som de vælger frem for alle andre.
Men jeg tror ikke, folk vælger småkagen. Jeg tror, småkagen vælger personen.
Mine damer.
-Skønne citronstænger. -Skønne citronstænger.
-Jeg har ingefærsmåkager til dig. -Tak.
Og jeg har noget til dig, Poppy. Ja, god hund. Hun er sød.
-Og marengskys. -Tak.
Min favorit.
Hannah, hvordan husker du vores favoritter?
Det er mit arbejde at huske det. Hvad snakker I piger om?
-Ikke noget. -Ikke noget specielt.
Nej, vi sludrer bare.
Jeg ved, at vi i byen er meget heldige
at have så kloge og ærværdige kvinder til at passe på os.
Hej! Det sædvanlige, tak.
Hej! Jeg vil gerne bestille en æbletærte til i morgen.
Den skal bage i ovnen, når jeg viser Evelyn Simpson,
hvad jeg har gjort med hendes stue.
Hun vil elske det. Du har en udsøgt smag.
Det ved jeg, men Evelyn elsker monokrom.
Alt i hendes hus skal matche. Pink gardiner, pink møbler, pink tæpper.
Da jeg begyndte, så det ud, som om noget pink var eksploderet i hendes stue.
Det er derfor, hun hyrede en professionel dekoratør.
Sandt, og det ser fantastisk ud.
Raffinerede grå og brune farver og et stænk lyseblåt.
Det lyder udsøgt.
Tak.
Du godeste, Andrea, hvordan går du i dem?
Jeg er en professionel kvinde.
Folk forventer, at en forretningskvinde har en bestemt udstråling.
Og hvad udstråler disse?
Det er ligegyldigt. Du er ligeglad med, hvordan du ser ud.
Det lød forkert. Jeg mener, du foretrækker komfort frem for stil.
Mor har meldt sig ind i kærlighedsromanklubben.
-Hvor mange skal hun med i? -Det er lige meget.
-Så længe har hun ikke tid til at rette på os. -Det er sandt.
Jeg må af sted. Ses vi i aften til middag?
-Selvfølgelig! Det er mandag. -Vi ses.
Hej, Hannah.
-Hej, Bill. -Hej.
-Andrea har lige været i butikken. -Ja, jeg gik, før hun vågnede.
Jeg så, du talte med hr. Martin i morges.
Nogen væltede hans postkasse igen.
Han sætter den op, og så vælter nogen den igen.
Det ser ud til, at nogen kører forbi i bil, læner sig ud og vælter den.
-Jeg ville lede efter en med et godt slag. -Det giver mening.
Forresten var de stjålne cykler præcis, hvor du troede, de ville være.
Ejerne får dem igen i dag.
-Skønt. -Ja.
Jeg må spørge, hvordan du vidste, det var den nye gartner?
Jeg tænkte, det måtte være nogen med en stor nok vogn
til at fjerne alle cyklerne fra gaden, uden at nogen bemærkede det.
Vi ses til middag i aften.
Der er Hannah! Hannah, halløj!
Hej, mor.
Du kender alle damerne, ikke?
Sarah, Donna, Karen, min nabo, fru Rhodes?
Det er godt at se jer alle. Hvad er der på programmet i dag?
Vi læser alle kærlighedsromaner.
I dag drøfter vi handlingen og personerne.
Men I har alle forskellige bøger.
Det virker ligegyldigt.
Og de røde hatte?
Kvindeklubben, Røde Hatte, mødtes inden Kærlighedsromanklubben,
så vi beholdt dem bare på.
Nu lader jeg jer få ro.
Jeg har flere leveringer, og vi ses i aften, mor.
Vi ses i aften. Hannah, angående i aften...
Tag dig god tid, skat, hvis du vil hjem og skifte tøj efter arbejde.
Og Hannah, vær sød at rengøre og brænde de gamle støvler.
-Jeg kan lide støvlerne. -Vær sød.
Hannah, du ser ud til at komme lige fra arbejdet.
Det gør jeg også.
Er det mel, du har i håret?
Ja, det er nok mel.
Jeg tabte en pose med fem kilo mel ud over det hele.
Det var et rod.
Claire havde vel heller ikke held med
at sælge dig en ny kjole.
Nej, men nu forstår jeg, hvorfor hun pressede sådan på!
Mor, hvem har du inviteret?
-Jeg tænker bare på dig. -Hvad?
Nej.
Gå bare.
Andrea, din søster er her!
-Stop så! -Stop selv!
Det var ikke min idé, men han virker rar.
Hannah.
Det her er dr. Norman Rhodes, min nabos søn.
Han er lige flyttet hertil for at overtage sin fars praksis.
Han er tandlæge.
Hej, dr. Rhodes, det er rart at møde dig. Jeg kendte din far. Det gør mig ondt.
Tak.
Jeg gør middagen klar, så kan I lære hinanden lidt at kende imens.
Hvis det gør det bedre, fortalte min mor heller ikke mig noget.
Bare nogen ville minde dem om, at vi er blevet voksne.
Det ville nok ikke ændre noget.
Vi kunne stikke af.
Ja, det kunne vi.
De vil nok forfølge os og tvinge os til at lære hinanden at kende.
Det er sandt.
Norman, Hannah har en kandidatgrad.
Hun var på nippet til at opnå en ph.d.-grad.
Men hun vendte hjem for at hjælpe mig, da min mand døde.
Sådan en pige er hun, loyal og hengiven over for sin familie.
Som en schæferhund.
Hun har også en virksomhed.
Og hun kan bage.
Hun laver de mest utrolige, sprøde småkager med chokoladestykker.
Men spørg ikke, hvad der er i, for det er en hemmelighed.
-Cornflakes. -Okay.
Norman, hvorfor fortæller du os ikke om din nye tandlægepraksis?
Der er ikke så meget at fortælle endnu.
Jeg lærer alle fars patienter at kende og præsenterer mig selv rundt omkring,
forsøger at få nye patienter.
Det er perfekt!
Jeg er sikker på, Hannah gerne vil vise dig rundt og præsentere dig for alle.
Nej, Hannah har allerede gjort nok.
Hun ejer bageriet, sukker giver huller, så...
Han er så sjov.
Er han ikke morsom?
Vi har gode tænder i familien.
Det har I.
Hej, mor.
Jo, Norman er en meget sød mand.
Om jeg skal se ham igen? Han er lige her. Vi planlægger brylluppet.
Ja, jeg laver sjov, mor.
Farvel, mor.
Hvorfor synes alle, jeg skal finde en mand og falde til ro?
Jeg er glad for mit liv. Jeg bager småkager, jeg hænger ud med dig.
Nej, det lyder slet ikke patetisk.
Mælken er næsten sluppet op. Ron er sent på den.
Ron er aldrig sent på den. Og der er han.
-Hvor er han? -Aner det ikke.
Godt. Ron, hvorfor er du så længe om det?
Ron?
Hej, Ron.
Har du brug for...
HANNAHS SMÅKAGEKRUKKE BAGERI OG CAFÉ
Hjælp! Nogen må hjælpe!
Fortæl mig, hvad der skete, hvad du så, hvad du hørte.
Jeg var i butikken, da jeg hørte Rons vogn køre ind og motoren sætte ud.
Og da han ikke kom ind med det samme,
gik jeg ud for at se, hvorfor han var så længe om det.
Er du sikker på, det var det, du hørte, vognen, der satte ud, og ikke et skud?
Ja, måske var det et skud. Tror du, jeg hørte det ske?
Ja, måske.
Var jeg gået ud noget før, havde jeg måske set personen.
Måske kunne jeg havde forhindret det.
Eller måske ville du selv være blevet skudt.
Hvorfor ville nogen gøre det her mod Ron?
Det ved jeg ikke, men jeg har tænkt mig, at finde ud af det.
Jeg fik en opringning fra borgmesterens kontor.
Der kommer nok en betjent fra drabsafdelingen i Minneapolis
for at hjælpe med efterforskningen.
Han har nok nogle spørgsmål.
Okay.
Du tror vel ikke, personen stadig er her?
Vi er vel ikke i fare?
Nej. Forsæt med dine leveringer.
Det er vigtigt for byen at bevare roen og fortsætte de daglige rutiner.
Okay.
Der er ingen børn på legepladserne, og gaderne er øde.
Folk er rædselsslagne for, at en morder er på fri fod.
Du tror vel ikke, det kan være nogen herfra?
Jeg kan ikke forestille mig en mand eller kvinde herfra gøre sådan noget.
En kvinde? Tror du, morderen kan være en kvinde?
Det ved man aldrig.
Eller måske en jaloux kæreste.
Måske, jeg ved det ikke.
Måske opdagede Rons kæreste, at han var utro med en anden kvinde og...
-Jeg er sikker på, Ron ikke havde en kæreste. -Jo. Hun var sammen med ham i dag.
Mener du det?
-Ja. -Hvem er hun?
Det ved jeg ikke. Jeg så dem ikke. Ron er her før mig.
Jeg lader altid en krukke pulverkaffe stå klar til ham.
I morges stod der to bægere på disken,
og der var pink læbestift på det ene.
Måske er hun morderen. Hun stod lige der i mit køkken.
Slå koldt vand i blodet.
-Hvor er bægerne? -I affaldscontaineren.
-Hvornår henter de affaldet? -Klokken 17.00. Hvorfor?
-Frue, er alt i orden? -Jeg har det fint, tak.
Okay! Ja!
Hvis du har brug for hjælp, er der vist et herberg
-omkring tre gader væk. Hvis du går... -Hvad?
Nej, jeg er ikke hjemløs.
Jeg ledte bare efter noget.
-Blandt skraldet? -Ja.
Nej. Undskyld, hvem er du?
Kriminalassistent Mike Kingston.
Fra Minneapolis. Hej, jeg er...
Nej, undskyld. Jeg hørte, de ville tilkalde dig,
og jeg er Hannah Swensen fra bageriet.
Det var mig, der fandt Ron.
Godt. Ja, jeg skal tale med dig.
Hvor godt kendte du ofret?
-Han var en rigtig god ven. -Kæreste?
-Nej. -Var han bare ikke din type?
Nej.
Han var en god fyr, og han arbejdede hårdt.
Han arbejdede 60 timer om ugen på mejeriet Den muntre ko,
og Max Turner er hans chef.
Han er rig men lidt nærig, og han ville ikke købe en ny vogn til Ron...
Så du tror, at Max Turner er morderen?
Nej, det sagde jeg ikke.
Nej, nej! Det var faktisk det, jeg ville sige.
Jeg tror ikke, nogen i Eden Lake kunne have gjort det.
Under de rette omstændigheder er alle i stand til at begå mord.
Det er en forfærdelig måde at opfatte livet på. Jeg foretrækker at se det bedste i folk...
Det er derfor, du er bager, og jeg er drabsbetjent.
Det er mit arbejde at antage det værste om folk.
Du virker til at egne dig til dit erhverv.
Kriminalassistent, må jeg spørge, hvordan efterforskningen går?
-Nej. -Nej?
Øjeblik. Må jeg ikke spørge, eller vil du ikke fortælle mig det?
Jeg kan ikke drøfte en aktiv efterforskning. Jeg kom for at tale med køkkendamen.
Hr. LaSalle leverede tilsyneladende hertil i morges.
Edna, skolens køkkenchef,
fortalte mig, at Ron kommer hver morgen klokken 6.00,
men at nogen tydeligvis var med ham i morges,
da der stod to kaffebægere på disken,
og ét af dem havde læbestift på.
-Havde Ron en kæreste? -Ikke hvad jeg ved af.
Men I var gode venner, så du ville vide, om han havde en kæreste.
-Ja... -Ved du hvad?
Tak for hjælpen, men jeg klarer resten.
Øjeblik. Jeg dykkede i en affaldscontainer for det her!
Jeg var meget forsigtig med ikke at efterlade fingeraftryk.
Okay, det her er ikke CSI: Las Vegas. Det er en rigtig mordefterforskning.
Vi står over for en meget farlig gerningsmand her.
Det forstår jeg, men det er Eden Lake, og jeg kender folk.
Småkagekrukken er et mødested.
Folk kommer der for at snakke, og jeg lytter og hører ting.
Sådan hjalp jeg Bill med at finde cykeltyven.
Og du tror, at fordi du bager småkager og sludrer med kunderne,
er du i stand til at nå ind i hovedet på en morder?
Det siger jeg ikke. Jeg siger bare, at folk taler med mig.
Folk stoler på mig.
At Ron var min gode ven og... Glem det!
Jeg vil gerne give dig mit kort.
Tak.
Og velkommen til Eden Lake.
Han var virkelig irriterende.
Han kommer til byen, som var den hans, og siger, at enhver kan være morderen.
Som om: "Naturligvis, det var fru Binklow fra Klip og Krøl."
Måske var det Edna fra skolen. Måske var det dig. Var det dig?
Jeg ved, det ikke var dig, for du er min søde kat.
Ja, det er du.
Jeg ved det.
-Hej, Rhonda. -Hannah!
Hannah Swensen i min skønhedssalon? Det er første gang.
Ja, jeg har et spørgsmål angående læbestift.
Jeg vidste, dagen ville komme. Lad os begynde.
-Begynde? -Ja! Din forvandling!
Nej. Jeg har bare et spørgsmål til dig.
Svaret er ja.
-Ja? -Ja! Foundation gør en forskel.
Bruger du den her læbestift?
Pretty Girl Cosmetics Passion Pink? Nej. Ser du, hvordan den løb ud?
Vores læbestift? Den løber ikke ud.
Men hvor ville jeg købe denne læbestift?
Hannah, det er ikke din farve, stol på mig. Du er til vinter, og det er en sommerfarve.
Lad mig sætte dig ned nu,
og lad mig vise dig kvinden inden i,
som hungrer efter at komme ud.
God knoglestruktur.
-Tak. -Vi er nødt til at gøre noget ved håret.
Så du kan ikke lide Passion Pink-læbestift?
Jeg bryder mig slet ikke om noget fra den linje.
Jeg vil ikke kalde den vulgær, men jeg vil heller ikke kalde den elegant.
Kender du nogen, der kan lide Passion Pink?
Der er kun én kvinde i byen, som den klæder,
Danielle Watson.
Trænerens kone?
Ved du hvad? Jeg har ikke tid til det her. Jeg skal hen i kirken.
Nej. Der er altid tid til skønhed.
Skønhed er tidløs.
Bisættelsen er forbi. Gå i fred. Må Herren være med jer alle.
Familien inviterer til lidt at drikke og spise i fællessalen.
Skat, jeg ved, at Norman er her, og jeg sætter pris på, at du forsøger,
men skat, lidt strækker langt.
Mor, nej.
Ikke nu, mor.
Hannah.
Danielle, hvad er der galt?
Det er en begravelse. Man græder til en begravelse.
Selvfølgelig. Det er forfærdeligt, hvad der skete med Ron.
Ja.
Havde du set ham for nylig?
Nej, ikke rigtigt.
Vi fik ikke leveringer hjemme mere, så jeg rendte ikke så tit på ham,
men hvis du vil undskylde mig, så venter min mand på mig.
Danielle...
Ved din mand, at du var sammen med Ron tidligt den morgen?
Nej.
Boyd var udenbys på besøg hos sin mor i Cypress.
Hvornår kom han tilbage?
Omkring klokken 20.00 den aften.
Hvorfor var du sammen med Ron den morgen?
Jeg tror ikke, det kommer dig ved.
Ikke under normale omstændigheder,
men der er en drabsbetjent ved navn Mike Kingston i byen,
og han er opsat på at løse Rons mord, og han forsvinder ikke.
Hannah, lad være. Vær sød ikke at fortælle det til nogen.
Kom så.
Danielle, havde du en affære med Ron?
Fandt Boyd ud af det og blev vred og...
Og hvad? Slog ham ihjel? Nej!
Sov du sammen med Ron den nat?
Ja. Men det var ikke, som du tror.
Jeg kender Ron fra GA.
Gamblers Anonymous?
Ja. Boyd var væk, og jeg hungrede efter at tage på kasino.
Da jeg nåede derhen,
var Ron der allerede på parkeringspladsen og delte GA-brochurer ud.
Og dørmanden var ikke glad for det, så de kom op at slås,
og Ron endte med en knækket tand.
Jeg kørte ham hjem til sig selv og lagde is på hans opsvulmede kæbe.
Og vi snakkede hele natten.
-Det er sandheden. -Jeg tror dig.
Jeg har det forfærdeligt med, hvad der skete med Ron,
men du må ikke fortælle nogen om Ron og mig, det må du ikke.
Politiet skal vide, hvad der skete. Du er nødt til at fortælle dem det.
Vær nu sød.
Okay, Danielle, jeg vil forsøge at holde dig ude af det så længe, jeg kan.
Lover du det?
Det lover jeg.
Skat, undskyld, jeg var...
Hej! Der er du.
-Norman, hej! -Hej.
Jeg kan lide dit nye look.
Tak.
Kendte du Ron?
Ja, han var én af mine patienter.
Norman, kom Ron for at tale med dig den morgen, han blev slået ihjel?
Ja, det gjorde han faktisk.
Må jeg spørge hvorfor?
Han kom tilsyneladende op at slås ved kasinoet og blev slået på kæben,
og han trådte ind på mit kontor den næste morgen uden en aftale,
ligesom jeg var ved at åbne,
og jeg gav ham en indsprøjtning med Xylocaine mod smerterne,
men han havde ikke tid til at få tanden ordnet.
Hvorfor?
Han sagde, han hadede at levere for sent,
og at han allerede var sent på den til Småkagekrukken.
Havde du en aftale efter ham?
Spørger du mig, om jeg har et alibi? Skal jeg gøre rede for, hvor jeg var?
Nej. Selvfølgelig ikke. Jeg var bare nysgerrig.
Jeg fulgte ikke efter Ron til bagsiden af din butik og skød ham.
Nej, det gjorde jeg ikke, for jeg havde en aftale efter ham.
Havde du?
Ja. Det var din mor.
-Min mor? -Ja, jeg gav hende en tandblegning.
Hun kom faktisk, ligesom Ron tog af sted.
Hun vinkede endda farvel til ham.
Du kan spørge hende, hvis du ikke tror mig.
Det er ikke det. Du virker som en meget sød mand.
Selvfølgelig tror jeg dig.
Du er en meget sød kvinde.
Jeg vil gerne se dig noget mere, hvis...
Det vil jeg gerne.
-Mener du det? Det er alle tiders. -Ja.
Hvis du kommer i morgen, kan jeg rense dine tænder.
-Jeg... -Det var et underligt tilbud.
Jeg dater ikke så ofte.
Jeg tror, du gør mig forfjamsket.
-Gør jeg? -Ja, du gør.
Hvad med frokost?
Vi kunne tage på en picnic eller noget og lære hinanden at kende.
Jeg lover ikke at tale om tandhygiejne.
-Det lyder perfekt. -Alle tiders.
Kriminalassistent Kingston.
Frk. Hannah Swensen, ude af affaldscontaineren.
Ja. Det er pænt af dig at komme til Rons begravelse.
Hvis du vidste, hvor ofte morderen kommer til begravelsen
for at tage del i efterforskningen.
Jeg burde have vidst, du kun var her for efterforskningens skyld.
-Tror du, jeg kom på grund af småkagerne? -Nej, det gør jeg ikke.
De er meget gode, forresten.
Tak. Hvad skete der med det bæger, jeg fandt?
Fingeraftrykkene var ødelagt på grund af affaldet.
-Så du har ikke noget. -Det sagde jeg ikke.
En hjemløs blev set i gyden den morgen, der blev skudt.
Det er en blindgyde, og det er ikke en joke.
Vincent er harmløs.
Han går bare rundt og samler dåser og flasker op fra gyden.
Hvis det er i orden med dig,
vil jeg følge op på det, da det er mit arbejde.
Naturligvis, jeg lader dig arbejde.
Jeg talte med din kæreste.
Min kæreste?
Han fortalte om kasinoet, og at dørmanden slog hr. LaSalle...
Dr. Rhodes er ikke min kæreste!
-Det formodede jeg bare. -Det gør du meget, ikke?
Formoder ting? Har de lært dig at formode ting på politiskolen?
For jeg formoder, du burde være ude og finde personen
med et rigtigt motiv.
Frk. Swensen, hvis du ved noget om efterforskningen,
forventer jeg, at du siger det.
Selvfølgelig. Du er kriminalassistenten, som du bliver ved med at minde mig om.
Og hvad ved jeg? Jeg er bare en bager.
Vi sender småkagerne til dig,
og tillykke med at have vundet vores Månedens småkage-klub, fru Watson.
Har du familie i Eden Lake?
En søn.
Er han træner for gymnasiets baseballhold? Hvor dejligt.
Har du set ham for nylig?
Ikke i en måned. Det er jeg ked af at høre.
Nej, naturligvis. Tak for din tid. Hav en god dag.
Hannah? Har vi en Månedens småkage-klub?
Kun når det er absolut nødvendigt.
EDEN LAKE GYMNASIE
Der er småkagedamen.
-Jeg har småkager med til jer. -Tak, frk. Swensen.
Giver I os endnu en sejr denne uge?
Vi skal forsøge.
-Især dig med det home run-slag. -Ja, det er min specialitet.
Det ved jeg.
Sådan et slag kan vælte en postkasse i ét forsøg.
Hvordan vidste du...
Du skulle tilbyde at ordne den postkasse, ikke?
Måske kunne du endda tilbyde hr. Martin at hjælpe ham med at ordne haven.
Ja, frue.
Giv den gas.
Jeg tror, hun er et medium.
Gutter, tilbage på banen. Kom så.
Jeg er sikker på, drengene nyder småkagerne,
men jeg foretrækker, du ikke afbryder træningen.
Det vil ikke ske igen, træner Watson.
Træner, hvordan har din mor det?
Hvorfor spørger du?
Ikke af nogen grund. Jeg hørte, du besøgte hende i sidste uge.
Ja, det gjorde jeg. Hun har det fint.
Det er vidunderlige nyheder.
Ron og Danielle var sammen om natten.
Danielles mand, træner Watson, ved det måske eller måske ikke,
men han løj om at besøge sin mor.
Så han kunne have slået Ron ihjel i jalousi og raseri.
Ron kom op at slås med en dørmand ved kasinoet,
og dørmanden kan have slået Ron ihjel.
DAGENS SPECIALITETER
Danielle-træner W.-dørmand -RON
Jeg burde nok dele informationen med den selvtilfredse, bedrevidende betjent.
Det her er et af mine yndlingssteder.
Ja. Jeg spurgte din mor, hvor du kan lide at spise.
-Hvad har min mor ellers fortalt dig? -Ikke noget.
At du kan lide røde roser, og at du vil blive en vidunderlig hustru en dag.
Ja, det lyder som min mor.
Det er rart at le efter i går, ikke?
Jo.
Rons begravelse satte gang i nogle mærkelig følelser hos mig.
Over for Ron?
Nej, slet ikke, over for den forfærdelige person, han arbejdede for.
-Max Turner. -Ja.
Min far lånte nogle penge af Max.
Max ventede indtil nogle få måneder inden, min far skulle betale lånet ud,
og han udløste en klausul, der gav ham ret til det og til at tage mine forældres hus.
-Det havde jeg ingen anelse om. -Det var der ingen, der havde.
Jeg måtte overføre pengene til Max dagen inden deadline.
Reddede du dine forældres hus?
Tja...
Du er virkelig en rar mand.
Hør, jeg er blevet inviteret til Woodley-familiens fest på fredag.
Du bør tage med. Og tag visitkort med.
-Du får masser af nye patienter der. -Alle tiders.
-Så? -Så?
Da det er blevet fastsat, at vi begge er meget rare mennesker,
tænkte jeg, at du måske ville gøre mig selskab til festen.
-Gøre dig selskab? -Som på en date.
Det er, når to mennesker bruger tid sammen uden for arbejdet.
Er det et ja, eller...
Ja, Norman. Det er et ja.
Okay.
Nej, jeg dømmer ikke, mor.
Jeg spørger bare, om du fik en tandblegning.
Norman sagde, du var der den morgen, Ron blev myrdet,
og at du så ham tage af sted, da du ankom, og jeg tænkte bare på, om...
Ja, jeg så Norman igen. Han inviterede mig med til Woodley-festen.
Og jeg sagde: "Ja."
Mor.
TRIPLE PINES KASINO
Frk. Swensen. Jeg er Paul Kassen, bestyreren.
Du insisterede på at se mig. Må jeg spørge hvorfor?
Det er lidt pinligt.
Det her er et kasino. De fleste ting her er pinlige.
Lad mig starte med at sige, at vi ikke kan give dig pengene tilbage.
Nej, det er ikke noget i den stil.
Min bror var her tirsdag aften, og tingene løb lidt løbsk.
Han kom op at slås med én af dørmændene.
Mine forældre har det elendigt. De sendte mig herhen for at undskylde.
Han har det fint.
Han fik et blåt øje, nogle hudafskrabninger, men ikke noget alvorligt.
Godt. Var han i stand til at gøre vagten færdig?
Nej, men det havde ikke noget med slåskampen at gøre.
Hans kone skulle føde, og han skyndte sig på hospitalet.
Jeg vil gerne undskylde personligt.
Jeg har endda bagt småkager. De er formet som pokerjetoner.
Bekræftede bestyreren dørmandens historie?
Følger du efter mig?
Blander du dig i min efterforskning?
Nej. Jeg sikrede mig bare, at dørmanden ikke fulgte efter Ron og slog ham ihjel.
Hvordan ved du det?
Hans kone ringede, og han nåede på hospitalet, inden hun fødte.
Men han kunne have gjort et stop, skudt Ron og være kørt på hospitalet.
Det er sandt. Så jeg ville tage på hospitalet og spørge.
Det gjorde jeg allerede.
Og sygeplejersken sagde, at han kom lidt over midnat
og ikke veg fra sin kones side i to dage.
Fortalte de dig bare alt det?
Ja. Og jeg behøvede ikke lyve om, hvem jeg er.
For jeg er en rigtig drabsbetjent og ikke en bager.
Det sætter tingene på plads, ikke?
Jo.
Jeg fandt ud af, at Max, som Ron arbejdede for,
også er en lånehaj.
-Det vidste jeg. -Vidste du det? Hvordan vidste du det?
Jeg har boet her hele mit liv, og jeg vidste det ikke.
Jeg forstår. Fordi du er kriminalassistent, og jeg er bager...
Du er en bager, der er ude, hvor du ikke kan bunde.
Der er en koldblodig morder på fri fod, og hvis han finder ud af, du er efter ham,
så kan han komme efter dig.
Du skal vide, at jeg er fuldstændig i stand til
at passe på mig selv.
Så vi er tilbage ved træner Watson.
Hej, Claire. Jeg har brug for en lille sort kjole.
Vidunderligt.
Når du ikke kan sove, kører du rundt i byen hele natten, ikke?
Fru Houser tror, du har en affære med borgmesteren.
Fred Miller?
Hvor ækelt.
Næste gang du kører forbi fru Housers hus klokken 2.00 om natten,
burde du nok vinke til hende.
Det skal jeg nok.
Om den lille sorte kjole.
Tak. Velkommen til festen.
Hej, Hannah. Og du må være dr. Rhodes.
-Det er jeg. Hej. En fornøjelse. -Velkommen til vores hjem.
Hannah, småkagerne og kagerne er vidunderlige som altid.
Tusind tak, fru Woodley.
Kald mig endelig Judith.
I må have det smukkeste hjem i hele Eden Lake.
Det har vi.
-Tak. Nyd festen. -Tak.
-Hej med jer to. -Hej.
-Hold da op, hvor ser du smuk ud. -Tak.
-Norman. -Hej. Hvordan går det?
-Hej. -Hej.
-Undskyld mig. Hvad? -Kan du lide ham?
-Ja, han er en meget rar mand. -Ja, det er han.
Og kriminalassistent Mike, han er også sød, ikke?
Måske, men han er meget selvtilfreds. Han opfører sig, som om han ved alt.
Han er meget intelligent.
Bill sagde, han er den yngste betjent i styrken.
Han insinuerer, at jeg har en kæreste.
Først troede han, Ron var min kæreste,
og så troede han, Norman var min kæreste.
-Hvad? -Jeg kender det ansigt. Du kan lide ham.
-Det sagde jeg ikke. -Det behøver du ikke.
Du rødmer. Ikke at jeg bebrejder dig. Han er utrolig flot.
Han bærer vielsesring.
Han mistede sin kone sidste år. Derfor kunne han komme her.
Han tænker på at tage væk fra byen og starte noget nyt,
og han ville undersøge Eden Lake.
Jeg har det elendigt. Jeg har været så ond over for ham.
Vær sødere. Han er single og lækker, og måske flytter han hertil.
-Hej. -Hej.
Vi er tilbage.
Godaften, frk. Swensen. Dine småkager er et stort hit som altid.
Tak. Vær sød at kalde mig Hannah.
Der er nogle ekstra sølvfade, som jeg ikke fik brugt.
Jeg kan komme med dem om en dag eller to.
Tak.
Hannah Swensen? Er det dig?
Hej.
Hannah, jeg kunne næsten ikke genkende dig.
Benton, hvordan går det? Det er længe siden.
Det går vidunderligt.
Mine forældre insisterede på, jeg kom til den årlige fest.
Jeg så, du havde åbnet et løjerligt, lille bageri. Hvor godt for dig.
Ja, det er supersjovt. Hvordan går tingene på Wall Street?
Du må stadig være vejens klogeste fyr.
Jeg havde stor succes i New York, men jeg er flyttet hjem igen.
Er du virkelig?
Jeg er sikker på, du sagde, du aldrig kom tilbage.
Jeg tror, du sagde, grise ville flyve, før du...
Jeg følte, jeg kunne bruge min Yale-eksamen bedre med DelRay-firmaerne.
Min far vil have mig til at overtage familieimperiet en dag.
Undskyld, jeg ser en, jeg er nødt til at tale med.
Hvordan har du det, Danielle?
Hej. Jeg har det fint.
Hvordan går tingene med Boyd?
Alt går fint.
Tak, fordi du ikke har sagt noget til nogen om mig og Ron.
-Jeg ved ikke, hvor længe jeg kan... -Jeg huskede noget.
På mejeriet, efter Ron var færdig med at læsse vognen,
skulle han hen til laden og tale med sin chef,
men han sagde, Max var derinde og skændtes med nogen.
Sagde han, hvem det var?
Nej, han sagde bare, at Max var derinde og snakkede med nogen,
og at han ikke så glad ud.
Lagde du mærke til andet, en bil i nærheden?
Nej... Jo. Jeg så en bil.
-Hvilken slags? -Jeg aner det ikke.
Den var lille og mørk, blå eller sort, måske skovgrøn.
Husker du noget særligt ved bilen?
Den havde skiholdere,
for jeg husker, jeg tænkte, jeg ikke havde stået på ski i årevis.
Det er alle tiders. Lille, mørk, med skiholdere.
Hvis du husker andet, Danielle, så giv mig besked.
-Selvfølgelig. -Okay.
Betty? Du ser fantastisk ud.
Undskyld, du forskrækkede mig. Jeg opgav slankekuren.
Jeg spekulerede på, om Max er her.
Hvorfor spørger du?
Jeg var bare nysgerrig.
Da kriminalassistent Kingston spurgte mig forleden dag,
sagde jeg, at Max var til trestats-konferencen for smørproducenter i Wisconsin...
-Men? -Nu er jeg ikke sikker.
Han skulle tjekke ind på Eau Claire-kroen onsdag morgen,
men det gjorde han aldrig.
Jeg aner ikke, hvad der kan være sket ham.
Betty, ved du, hvem Max skulle mødes med
meget tidligt tirsdag morgen?
Ingen. Jeg aner det ikke.
Måske har det noget med Max' anden forretning at gøre.
Han låner penge til folk?
Blandt andet.
-Max har mange fjender. -Jeg forstår.
Man bliver ikke så rig som Max ved bare at sælge fløde og smør.
Han er en haj, når det drejer sig om at finde frem til fejlslagne forretninger
og overtage ejendomme og tjene penge på det.
For Max handler alting om penge.
Betty, hvis du skal smage på noget, ville jeg vælge djævlens chokoladekage.
Tak. Djævlens...
Andrea. Jeg har ledt efter dig overalt.
Jeg hører til i et hus som det her.
Synes du ikke, jeg ville se fantastisk ud i dette hus?
-Jo. -Jeg ville selvfølgelig omdekorere det.
Modernisere det. Chintz er så gammeldags.
Okay, hør efter.
Der foregår noget underligt med Max Turner.
Han er forsvundet, og jeg tror, det har noget med Rons mord at gøre.
Hvor er Bill?
Der var et harmonikasammenstød på motorvejen. Bill er taget derud.
Okay. Så må vi tage os af det.
-Os? -Ja. Vi er nødt til at finde ham.
Vi? Har han ikke en kone eller nogen, der leder efter ham?
Kommer du eller ej?
Okay, fint. Jeg tager selv af sted. Det bliver ensomt, mørkt og skræmmende.
Okay, fint. Det er så manipulerende.
Jeg har lært af den bedste. Mor. Kom så.
Godt. Okay.
Du har mit ord, Benton.
Jeg kan trække den visdomstand ud, og du vil knap nok mærke noget.
Fint, okay? Fint. Okay.
Ring til mig, ikke?
Hej. Får du nogle nye patienter?
-Ja. Det er en fantastisk fest. -Godt.
Ja, det er en vidunderlig fest. Jeg har det bare ikke så godt.
Jeg har lidt hovedpine. Jeg burde gå.
-Okay, jeg henter vores frakker. -Nej.
Min søster Andrea sagde, hun kører mig hjem.
Så du kan blive og more dig og skaffe nye patienter.
Jeg tænkte på, at Judith Woodley
kunne trænge til en tandblegning.
Selvfølgelig.
Okay, hvad med lørdag aften måske?
-Middag og en film? -Det er en aftale.
-Alle tiders. -Hej.
-Tak, lad os gå. Kom så. -Okay.
-Hvad nu, hvis Max sover? -Så vækker vi ham.
-Hvad siger vi, vi er her for? -Et venskabeligt besøg.
Klokken 22.00 en søndag aften?
Du kan give ham indretningsidéer.
-Det er sandt. -Kom så.
Tag det roligt.
Ingen er hjemme. Kom så.
-Hvor skal du hen? -Lad os se i garagen.
-Løft mig lige op, ikke? -Mener du det?
Ja, ja. Bare løft mig op. Er du klar?
-Ja. -En, to...
Hans bil er væk.
-Er du okay? -Ja.
-Okay, kom, lad os gå. -Okay.
Hvad så nu?
-Mejeriet er for enden af vejen. -Jeg tror, der er lukket for natten.
Men vi tager derhen alligevel,
for du sætter reglerne, og du bestemmer over mig.
-Jeg elsker at være storesøster. -Lad være.
Andrea, der er hul i vinduet. Det ligner et skudhul.
Du har en syg fantasi.
Der er ingen her. Det er ved at blive uhyggeligt. Jeg synes, vi skal gå.
Vi kan ikke gå endnu. Vi skal finde Max. Kom så, han må være her et sted.
-Vi burde ikke gøre det her. -Vi gør det for Ron. Kom så.
-Andrea. -Hvad?
Det er hans bil. Det er Max' bil.
Hvorfor al den bagage?
Vi er nødt til at finde ham.
Han er her. Han er her et sted. Andrea, kom så. Bliv ved med at lede.
Max?
Max Turner?
Max?
-Ser du ham? -Nej, jeg ser kun køer.
Max Turner!
Hannah, han er her ikke. Lad os bare køre hjem.
Jeg går ikke derind. Jeg ringer til Bill lige nu.
-Hvad sker der? -Der er ikke noget signal.
-Jamen... -Har du...
Hvad gør I her?
Altså... Jeg... Vi har fundet Max.
Han er derinde. Han er ikke i live mere.
Han... Hvad?
Hvad er det med dig og lig?
Herhenne, gutter.
Tag dine ting med herover, Steve.
Hvor vover du at trække Andrea med herhen?
Ingen har trukket mig med. Jeg insisterede på at komme med.
For at gøre hvad?
For at passe på min søster.
Så I troede, det var en god idé at komme herhen i mørke,
bryde ind i mejeriet og bare håbe på, I ikke blev slået ihjel?
-Jeg tænkte ikke... -Nej, du tænkte overhovedet ikke.
Du bragte dig selv og din søster i fare. Nu er der to mordofre.
Vil du være det tredje?
Jeg er den værste person i verden. Bill hader mig.
Jeg løj over for min eneste date i månedsvis. Min søster synes, jeg er et fjols.
Jeg har været forfærdelig over for Mike.
Og jeg tilbageholder oplysninger i en mordefterforskning.
Hvad er der galt med mig?
Hvem er det?
Din mor!
Godmorgen.
Jeg er på vej til en boauktion.
Jeg tror, jeg i dag finder noget Wedgwood-porcelæn,
måske endda en suppeterrin. Jeg føler mig heldig.
Havde du sat en stol for døren?
Nej, jeg gjorde bare gulvene rene.
Nej, du gjorde ikke.
Din søster fortalte mig, hvad der skete i aftes.
Hannah, du må stoppe det her.
Du skræmmer alle passende mænd væk,
hvis du bliver ved med at finde lig.
Jeg har det elendigt med Rons mord, det har vi alle, men...
Skat, hvad er der galt?
Jeg har forkludret alting, og alle hader mig.
Og jeg ved ikke, hvad der er galt med mig.
Der er ikke noget galt med dig.
Du er klog og talentfuld og en smuk pige.
Og du kan gøre hvad som helst, hvis du sætter dig for det.
-Men... -Men ikke noget.
Du skal bare finde ud af det.
-Hvordan? -På samme måde som altid.
Rul ærmerne op, ryd hovedet for tanker, og gå ud i dit køkken.
Du kommer altid frem til et svar.
BAG
Når man føler sig fortabt, er det bedst at gøre noget, man kender.
Hvis du tager den med ro og fokuserer på mekanikken ved at bage,
falder alle svarene på plads.
Er du ensom?
Leder du efter en at dele livet med?
Stop med at lede efter den perfekte partner, og fokuser på at være den perfekte partner.
Gør du det, vil den person finde dig og se, at du er en partner for livet.
Kærlighedsdoktoren minder dig om, at et liv uden kærlighed kun er et halvt liv.
Hannah.
Hej. Jeg kom for at sige undskyld.
For hvad?
For så mange ting, at jeg ikke ved, hvor jeg skal begynde.
Jeg kender dig ikke så godt, så jeg ved ikke, hvad du kan lide.
Jeg lavede en ostekage med jordbær og nogle mørke og hvide småkager
og en frugttærte og en babka.
Undskyld, hvad er en "babka"?
Det får du at se.
Tak. Jeg tror, jeg får et insulinchok, hvis jeg spiser bare halvdelen af dem.
Det ved jeg, men det er den eneste måde, jeg kan sige undskyld på.
Jamen, tak.
Var det alt?
Forventer du, at jeg spiser alt det alene?
-Tja... -Kom. Jeg inviterer på kaffe.
Ja, det er her.
Laver du sjov? Det er bare smukt. Jeg er elsker det.
Jeg løber her hver dag. Jeg vidste, du ville kunne lide det.
Smukt.
Jeg bryder mig egentlig ikke om at bo på hotel,
men det er bare midlertidigt, indtil sagen er opklaret,
og hvem ved, hvad der sker derefter?
Ja, jeg leder efter et sted at bo.
Det er én af grundene til, at jeg tog sagen.
Jeg håber, du kan lide vores by.
Bortset fra de to mord
er den faktisk meget fredelig.
-De her er så gode. -Tak.
Det gør mig ondt med din kone.
Det må være hårdt.
Jeg var ikke sikker på, jeg kunne klare det,
men livet fortsætter med eller uden en,
så jeg besluttede mig for at være en del af det.
Det ved jeg, du har ret i.
Hvorfor fortalte jeg dig lige det? Jeg taler aldrig om det.
Vi fandt nogle spor ved mejeriet.
Der var to skud, begge fra forskellige våben.
Den ene kugle blev fundet i Max, og den anden sad fast i stolen.
To forskellige pistoler? Hvorfor ville morderen bruge to?
Jeg aner det ikke.
Men ballistikrapporten viste, at den samme pistol blev brugt til at myrde Ron og Max,
og kuglen fundet i stolen var fra en helt...
...anden pistol.
Hvad?
Du deler information med mig om efterforskningen.
Sandheden er, at jeg ikke kan finde ud af dig.
Det er, som om du er et skridt foran mig i sagen.
Jeg har måske undervurderet dig.
-Jeg er bare en bager. -Ja.
Den klogeste, sødeste bager, jeg nogensinde har mødt.
Sikke en sød ting at sige. Gjorde det ondt?
Sandheden er,
at jeg tror, at hvis jeg giver dig den information,
vil den forhindre dig i at gå ud og prøve at få fat i den selv.
Men betyder det også, at du stoler på mig?
Bare lidt?
Ja.
Men mest af alt forsøger jeg at holde dig væk fra fare.
Jeg forsøger at beskytte dig.
Jeg kiggede i Max Turners pengeskab, og han lånte en masse penge ud.
Han udnyttede masser af mennesker.
BEVISMATERIALE NR. 35
Er det listen over personer, som Max lånte penge til?
Ja. Bill og jeg vil følge op på hver enkelt.
Boyd Watson er på listen.
Ja, det vil jeg tro. Hvorfor?
Jeg har muligvis nogle oplysninger om sagen.
Undskyld mig.
Kriminalassistent Kingston.
Ja.
Jeg er der om lidt.
Jeg skal følge op på et spor. Ville du fortælle mig noget?
Det kan vente.
Jeg går tilbage til bageriet, det er kun et par gader væk...
-Er du sikker? -Ja, selvfølgelig.
Men tak for...
Hej, Danielle, det er Hannah. Vi er nødt til at snakke sammen.
Ring til mig, så snart du hører beskeden.
Woodley-familien skal have fadene tilbage.
Nogle af dem blev ikke brugt.
Jeg lægger dem i bilen og kører over med dem i morgen.
Og de betalte ikke regningen.
Kan du spørge om det, når du afleverer fadene?
-Det skal jeg nok. -Okay.
-Godnat. -Godnat.
Hej, du har ringet til Watson-familien. Læg en besked.
Danielle, det er Hannah igen. Ring til mig, så snart du hører beskeden.
-Betty? -Ja.
Kom ind. Hvad er der galt?
Jeg ved, du har en kat,
og jeg spekulerede på, om du vil adoptere Bootsey.
Hun er en god kat, og hun er stueren.
Der er nok penge i kuverten
til at dække hendes udgifter i 20 år eller resten af livet.
Betty, hvad er der galt?
Det er for forfærdeligt at sige højt.
Start ved begyndelsen, Betty. Fortæl mig det hele.
Aftenen før jeg var her for at hente småkagerne,
skød jeg Max Turner.
Han var en rædselsfuld mand.
Jeg blev i så mange år, fordi jeg elskede mit arbejde.
Vi tjente byen.
Skød du ham gennem vinduet?
Han sendte mig en e-mail, hvor han skrev, at jeg var fyret. Hvem gør det?
Jeg arbejdede for manden i 15 år. Jeg viede mit liv til det firma.
Han sagde, de skar ned, og jeg...
Skød du ham, mens han sad i stolen?
Ja.
Den stol, hvor han sidder hele dagen og kritiserer mig og hundser rundt med mig.
Hvordan skulle jeg finde et andet job som 62-årig?
Og så kom jeg i tanke om, at jeg havde min fars pistol.
Han havde givet mig den for at beskytte mig selv.
Jeg havde aldrig haft den i hånden før den aften.
Og nu vil stakkels Bootsey være nødt til at besøge mig i fængslet.
Hvis du altså kommer med hende.
Betty, du slog ikke Max Turner ihjel.
Du skød mod hans stol, men han sad ikke i den.
Gjorde jeg ikke?
Jeg gjorde det ikke.
Jeg er nødt til at tale med Mike Kingston.
Han er kriminalassistenten på sagen.
Han vil stille dig nogle spørgsmål og kigge på din pistol,
men det her er ikke så slemt, som du tror.
Her.
Jeg vil aldrig se den tingest igen.
Tak.
Danielle, har du ikke fået mine beskeder? Vi må tale sammen.
Undskyld, jeg har meget travlt, Hannah.
Det er lidt tidligt på dagen til solbriller. Jeg kommer ind.
-Danielle... -Han gjorde det ikke.
Han kan ikke have slået Max ihjel.
Du må stoppe med at forsvare ham.
Jeg talte med Boyds mor, og hun har ikke set ham i over en måned.
Hun fortalte også, at hun vandt småkagekonkurrencen,
så jeg ved, at du ringede til hende, og at du også ved det.
Ved du, at Boyd lånte penge af Max Turner?
Hvad?
Nej. Der er så mange regninger,
og det giver ikke meget at være træner, men vi klarer os fint.
Måske har han set dig med Ron.
Og han skylder Max penge.
Hvilken bil kører Boyd i?
Han kører i en sort Honda.
Jeg er nødt til at se den.
Der er ikke nogen skiholdere.
Han er sådan en god mand.
Tænk, at vi overhovedet kunne tro, at han kunne...
Jeg er så lettet.
Jeg kan ikke beskytte dig mere. Danielle, hvis du ikke ringer til politiet, gør jeg det.
Jeg ved, jeg burde have fortalt dig om Danielle og Boyd tidligere.
Jeg er virkelig ked af det.
Boyd nægter at have noget med Max eller Rons mord at gøre.
Han indrømmer, han ikke var hos sin mor, men han siger, han var ude at fiske.
Hvad?
Fængslerne er fulde af folk, der siger, de er uskyldige.
Jeg har det så skidt på Danielles vegne.
Jeg havde en lang snak med Betty. Hun gav os en erklæring.
Jeg tror virkelig ikke, hun er til fare for samfundet.
Heller ikke jeg, men jeg vil holde øje med hende,
og jeg bad hende samarbejde med rådgiveren for at få styr på nogle af problemerne.
Det synes jeg, er en god idé. Det er empatisk af dig.
Man kan næsten kalde det sødt.
-Det må være al den sukker, du gav mig. -Måske.
Måske kunne vi drikke kaffe
og spise nogle flere desserter lørdag aften?
-Det vil jeg gerne. -Godt.
Jeg har ikke datet, siden jeg mistede min kone,
men jeg vil meget gerne lære dig at kende.
Det vil jeg også.
Og jeg vil meget gerne vise dig Eden Lake.
Det er så smukt her.
Jeg har allerede set ægte skønhed her i byen.
-Frk. Swensen. -Det er Hannah. Hvordan har du det?
Jeg har travlt. Jeg rydder stadig op efter festen.
Jeg kommer bare med de fade, jeg ikke brugte.
Lad os stille dem i køkkenet.
-Rydder du op helt alene? -Ja, det gør jeg.
Men der var så mange folk til at hjælpe den aften, festen blev holdt.
De var her bare den aften.
-Virkelig? Jeg troede, der var personale... -Hannah Swensen.
Hvad laver du her?
Hej, Judith. Jeg kom for at aflevere fadene og hente min check for festen?
Malinda, frk. Swensen og jeg drikker te i dagligstuen.
Ja, fru Woodley.
Kom med mig, så udskriver jeg en check.
Vi har udlånt al vores kunst til et museum i Minneapolis.
Det er en lille, filantropisk gestus. Det forstår du.
Naturligvis.
Når man ejer fin kunst, skal man være villig til at dele den med offentligheden.
Det skal man.
Der er kun nogle få småkager til overs fra festen.
Min mand og Benton vil sikkert nyde dem,
når de kommer hjem fra countryklubben.
Det er skønt. Du kan også fryse dem.
Hvor glimrende for dig.
Hvor meget skylder jeg dig?
220 dollars.
Det glædede mig meget at se, at Benton er kommet hjem.
Det er en ren fornøjelse at have ham her.
Og han gjorde det så godt på Wall Street, som du ved.
Det er noget af en bedrift at opdrage en søn, der er så succesrig.
Du har meget at være stolt af.
Din mor er sikkert også stolt af dig.
-Værsgo. -Tak.
Jeg er straks tilbage.
Du godeste.
Hallo?
-Andrea, det er Hannah. Er du hjemme? -Ja, jeg er ved at gøre mig klar.
Jeg er så chokeret over Boyd. Man kan vist aldrig vide med folk.
Hør på mig. Find den liste, Bill har
med de folk, som Max lånte penge til.
Se, om Woodley-familien er på den.
Woodley-familien er stinkende rige.
Hvorfor har de brug for et lån?
Kig nu bare efter. Og ring mig op. Tak.
Skal vi drikke te nu?
Tak, Malinda. Det var det hele.
Værsgo og sid ned.
Wedgwood-porcelæn. Wow, det er så smukt.
Min mor samler på det.
Hun tager i antikvitetsforretninger og til boauktioner og leder altid efter...
Hvor sødt.
Dette er et smukt sæt, som blev solgt i en begrænset periode i 1800-tallet.
Nej, rør ikke. Jeg beder dig.
De her småkager er lækre. Det er mine favoritter.
Skjulte hemmeligheder.
Jeg kalder dem "Skjulte hemmeligheder", fordi der er et kirsebær i hver enkelt af dem.
"Skjulte hemmeligheder". Det er godt tænkt.
Jeg tror ikke, at personen vælger småkagen.
Jeg tror, at småkagen vælger personen.
Tricket består i, at når småkagen kommer ud af ovnen,
skal man vikle den omkring kirsebærret, så det bliver der.
Jeg bager ikke.
Hvornår vendte Benton tilbage til byen?
Han fløj hertil i sidste uge. Tirsdag eftermiddag, tror jeg.
Hentede du ham i lufthavnen?
Nej. Jeg formoder, butleren gjorde det.
Han hentede ham nok i Bentley'en. Hvorfor?
Det er sjovt, jeg ikke så Bentley'en, da jeg kom.
Der er kun én sølvfarvet Bentley i hele Eden Lake.
Den er til service ligesom Rolls Royce'n. Hvorfor spørger du?
Du kender mig. Nysgerrighed.
Jeg spekulerede endda over den sorte bil i indkørslen.
Den lille, sorte bil i indkørslen er Malindas.
Bruger Benton den, når han er i byen?
Hvorfor ville Benton bruge tjenestepigens bil?
Det er ikke min mening at være uforskammet, men jeg har meget at gøre i dag,
så jeg er bange for, jeg må bede dig om at gå.
Undskyld.
-Hallo? -Hej, det er mig.
Der er ingen Woodley'er på listen, men der er en J. Devonshire.
Det er Judiths fødenavn, ikke?
Jo. Jo, tak.
Du kan komme forbi og finde mig når som helst.
Vi kan snakke om din bestilling.
Hvad?
Hannah?
Hannah.
Tak.
-Hej. -Hej.
Er Hannah her?
Nej, hun er ude i et ærinde.
Vil du sige, Mike kom forbi for at hilse på?
Sid ned, kriminalassistent, så kommer jeg med et stykke tærte og en kop kaffe.
Hannah burde være her lige straks.
Okay. Det lyder alle tiders.
Hvad med blåbær?
Blåbær ville være fantastisk...
Jeg tager mig af det.
Hvor tog Hannah hen?
Hun skulle aflevere nogle fade hos Woodley-familien.
Hun burde være her lige straks.
Det var dejligt, du kom for at hilse på,
men sørg for at ringe i forvejen næste gang.
Selvfølgelig. Jeg vil gerne sige farvel til Malinda, inden jeg går.
Da jeg tog det opkald, bad jeg hende holde fri resten af dagen.
Hun arbejder så hårdt.
Tilgiv, at jeg spørger,
men hvorfor lånte du penge af Max Turner?
Undskyld?
Der var en liste med folk, Max havde lånt penge til.
Den blev fundet i hans pengeskab, da han blev myrdet.
Det er længe siden.
Benton havde nogle problemer på arbejdet.
Han havde mistet penge på nogle aktier,
og hans klienter var utilfredse, så jeg hjalp ham med at få et lån.
Men hvorfor et lån?
Hvorfor gav du ikke bare selv pengene til Benton?
Intet af det her kommer dig ved, og jeg synes, du skal gå nu.
Hvor var Benton den morgen, Ron og Max blev myrdet?
Som jeg allerede har fortalt dig, sad han i et fly på vej fra New York.
Har han stadig boardingpasset?
Jeg tror, det ville hjælpe med at lede mistanken væk fra ham.
Morderen er i fængsel.
Og hvorfor ville nogen mistænke min søn for sådan en afskyelig forbrydelse?
Kan han bevise, han var på flyet, vil det være, som havde vi aldrig snakket.
Godt. Jeg henter boardingpasset.
Værsgo.
Lisa. Er Hannah her?
Nej, hun tog hen til Woodley-familien med nogle fade.
-Er alt okay? -Hej.
Det ved jeg ikke.
Hannah ringede og spurgte, om Woodley-familien var på Max' låneliste.
Jeg sagde, at Judith Woodley var på listen under sit fødenavn,
og hun sagde: "Tak, og kom og find mig."
Men hun lagde ikke på, og jeg kunne høre dæmpede stemmer,
men jeg ved ikke, hvor hun er eller sammen med hvem.
Malinda.
Malinda, er du her?
Malinda?
Her er det. Jeg regner med, det løser sagen.
Ja. Det bekræfter Bentons alibi. Jeg er virkelig ked af alle spørgsmålene.
Det virkede bare, som om beviserne var overvældende.
En morder har brug for et motiv.
Hvilket motiv kunne min søn have til at myrde disse mænd?
Kunsten på væggene til festen var lejet, ikke?
Undskyld?
Og bilerne er ikke til service. Du solgte dem, ikke?
Hvor vover du?
Normalt serverer du mine småkager på sølvfade,
og i år var fadene sølvbelagt.
Måske har Benton ikke et motiv, men det har du.
Hvordan vidste du det?
Jeg var ikke sikker, før du trak pistolen.
Benton viste sig alligevel ikke at være nogen finansiel tryllekunstner.
Jeg burde have vidst det.
Han er svag ligesom sin far.
Hvorfor slog du Max Turner ihjel?
Jeg lånte en million dollars for at dække Bentons tab,
og jeg brugte DelRay Industries som kaution.
Og Max truede med at indkalde lånet.
Han ville tage det hele, og det kunne du ikke lade ske.
Ja. Grådighed har altid været den mands svaghed.
Det gav mig stor nydelse at befri verden for Max Turner.
Jeg kunne selvfølgelig ikke have vidner, så jeg var nødt til at slå din ven ihjel,
og det gav mig slet ingen nydelse, det skal du vide.
Vi kunne fortælle politiet, at du var desperat...
Det ville dog give mig en anden form for nydelse at befri verden for dig, Hannah.
Jeg bryder mig ikke om geskæftige personer.
Judith, tænk over konsekvenserne af at gøre noget som det her.
Hvis bare du tænker det igennem...
Vil du gerne drikke din te færdig, før jeg dræber dig?
Det er ikke ægte Wedgwood-porcelæn. Det ved du vel?
Og hvor ville du vide det fra?
Et af min mors små trick.
De fleste mennesker ved ikke,
at Wedgwood har et dobbelt producentmærke på indersiden af låget.
Skal vi kigge?
Som jeg sagde, kun ét mærke.
Slip! Slip!
-Nej, nej. -Okay.
Vi får vist ikke drukket teen færdig.
Okay...
Mor.
Hvad laver du? Læg pistolen.
Jeg gør det for dig, Benton, for os, for familien.
Nej, det gør du ikke. Du ødelægger Woodley-navnet for evigt.
Læg pistolen ned.
Hvor mange gange har jeg ikke måttet redde dig ud af problemer?
Vores penge er det eneste, der fik dig til at kravle tilbage fra New York.
Du tager fejl, og du har tydeligvis mistet forstanden.
Vi ville ikke være i denne situation, hvis du...
Hvis du havde investeret klogt og havde lyttet til mig.
Det er intet i forhold til dette.
Far fortalte mig, at han mistænkte dig, men jeg troede ham ikke før nu.
Læg pistolen ned.
-Nej... -Læg pistolen ned, fru Woodley.
Læg den ned.
Nej.
Mor.
Det er forbi.
Læg pistolen ned.
Åh gud.
Hvordan vidste du, jeg var her?
Jeg kom forbi bageriet for at sige, at Boyds historie var sand,
at han virkelig var ude at fiske, da han sagde, han var hos sin mor.
Jeg har det så dårligt med at have mistænkt ham.
Alle sporene førte til ham.
Men politiarbejde er farligt.
Du var tæt på at få dig selv dræbt.
Det ved jeg. Du har ret.
Du er kriminalassistenten. Jeg er bageren. Næste gang er jeg mere forsigtig.
Undskyld, næste gang?
Jeg er nødt til at holde øje med dig.
Et dobbelt mord.
Du godeste. Eden Lake bliver aldrig det samme sted igen.
Jeg forbereder en stor, italiensk middag for min bedstefar lørdag aften.
Jeg håber, du kan komme?
Det vil jeg rigtig gerne, men jeg har en date på lørdag.
Du godeste.
Jeg tror, jeg har to dates på lørdag.
Du er en meget populær pige.
Ja. Det er jeg vel.
Bagning er en metafor for livet.
Man skal følge en opskrift på lykke
ved at tilføje lige store mængder pålidelige ingredienser
blandet med fornyende krydderier
for at skabe en småkage, der er tilfredsstillende, sød
og fuld af oplevelser.